Bună seara! 
În data de 16.03.2024, la ora 13:10, am fost la Spitalul Clinic de Urgență Bagdasar-Arseni, intrând în incinta UPU, cu o urgentă personală. Aveam, și încă am, o durere de neconceput la nivelul spatelui, care ulterior s-a transformat intr-un inconvenient care nici nu mi-a permis în decursul a două ore să mă mișc. 
Atunci când m-am așezat la rând, am îndrăznit să opresc o doamnă care era intr-o uniformă, neștiindu-i gradul medical, rugând-o umil dacă mă poate ajuta. I-am arătat că în ziua anterioară am primit analizele și fișa de externare de la spitalul Sf. Pantelimon, unde am fost cu ambulanța și unde mi s-a comunicat faptul că nu am nimic și o să-mi treacă. I-am explicat că am venit la acest spital pentru că era cel mai aproape de locuința mea și voiam să fiu controlat de un medic avizat, să empatizeze cu mine si cu nevoia pe care o afișam. Doamna a fost cooperativă, spunând că merge în a căuta un medic, luând si foile pe care le-am avut. 
Ulterior, aceasta s-a întors si mi-a transmis să intru în camera unde erau controlați pacienții, spunând că un medic va veni să discute cu mine. Fiind însoțit de prietena mea, i-am lăsat ei foile și am intrat în cameră. Acolo am observat o alta doamna în uniformă care m-a întâmpinat imediat, întrebându-mă ce problemă prezint. I-am răspuns că am o durere de spate care abia îmi permite să mă deplasez și am un sentiment puternic de frică, de a nu avea ceva luxat sau mai rău, rupt. Doamna auzind ce am rostit, s-a contrariat rapid și a ridicat vocea, argumentând că nu am cum să am ceva rupt, ulterior garantând cu o ușoară modestie. În primul rând, am rugat-o să nu mi se adreseze în această manieră, iar în al doilea  rând, am încercat să o lămuresc explicându-i că nu mă pot baza doar pe niște supozitii și că în continuare susțin faptul că trebuie să fiu controlat de un medic. Aceasta a prezentat o stare de iritare, răstindu-se și mai tare la mine și repetând faptul că eu nu am capacitatea de a înțelege ce îmi spune ea, în continuare afirmând că nu am nimic rupt. Când am observat indispunerea acesteia, am rugat-o să-și păstreze calmul și să se adreseze civilizat, urmând să-mi întindă mâna spre ieșire, mai apoi țipând să ies afară din salon și dacă nu îmi convine să-i fac reclamație. Înainte să ies am întrebat-o numele ei, spunând că o chema "doamna Ursu". 
După o scurtă verificare pe internet am găsit-o pe doamna mândră, Ursu Delia-Daniela. 
Acest Medic Specialist nu a arătat urmă de compasiune, de nivel minim de relaționare cu pacienții, de principii esențiale în această meserie care se presupun a fi primordiale in ajutorul cetățenilor. 
În urma acestui mesaj voiam să vă relatez prin ce am trecut, observând cât de insignifiantă poate fi problema mea de sănătate pentru un medic nepotrivit.

Cu respect, Rădulescu Ștefan.